Manuel Ventura Figueroa
![]() ![]() | |
Biografia | |
---|---|
Naixement | 21 desembre 1708 ![]() Santiago de Compostel·la (província de la Corunya) ![]() |
Mort | 3 abril 1783 ![]() Madrid ![]() |
Patriarca de les Índies Occidentals | |
16 desembre 1782 – 3 abril 1783 Diòcesi: patriarcat de les Índies Occidentals | |
Arquebisbe titular | |
16 desembre 1782 – 3 abril 1783 Diòcesi: arquebisbat de Laodicea de Frígia | |
![]() | |
16 desembre 1782 – 3 abril 1783 | |
Patriarca | |
![]() | |
Dades personals | |
Religió | Església Catòlica ![]() |
Activitat | |
Ocupació | sacerdot catòlic (1737–), polític ![]() |
Manuel Ventura Figueroa (Santiago de Compostel·la, 1708 - Madrid, 1783) fou un eclesiàstic i polític gallec. Ordenat sacerdot el 1737, va ser bisbe de Laodicea i patriarca de les Índies. Negocià en secret el Concordat del 1753 amb Benet XIV, a Roma. Membre del Consell de Castella, institució que presidí des del 1773 en caure Aranda, fou favorable a l'expulsió dels jesuïtes (1767). Ocupà el càrrec de patriarca de les Índies, i fou protector de la Real Sociedad Económica Matritense. Creà la Fundación Figueroa, que encara existeix actualment. Morí d'hidropesia.[1][2]