Ingrià
ižoran keeli | |
---|---|
Tipus | llengua, llengua viva i llengua natural ![]() |
Ús | |
Parlants | 362 |
Parlants nadius | 120 ![]() ![]() |
Autòcton de | Íngria |
Estat | ![]() |
![]() | |
Classificació lingüística | |
llengua humana llengües uralianes llengües ugrofineses llengües fino-pèrmiques llengües fino-volgaiques llengües fino-sami llengües baltofineses ![]() | |
Característiques | |
Sistema d'escriptura | alfabet llatí ![]() |
Nivell de vulnerabilitat | 4 en perill sever ![]() |
Codis | |
ISO 639-3 | izh ![]() |
Glottolog | ingr1248 ![]() |
Ethnologue | izh ![]() |
UNESCO | 360 ![]() |
IETF | izh ![]() |
Endangered languages | 1457 ![]() |
L'ingrià és una de les llengües uralianes parlada pels ingrians (en particular ortodoxos). És una llengua molt afí al finès, i actualment en via d'extinció puix que tan sols té 362 locutors, la major part dels quals són d'edat avançada.
No s'ha de confondre amb els dialectes finesos sud-orientals que es parlen a Íngria, en efecte el finès esdevingué la llengua d'aquest territori al segle xvii, per la immigració de luterans finesos a la regió (els seus descendents són coneguts com a ingrians finlandesos). Aquest immigració fou promoguda per Suècia que havia guanyat Íngria als russos el 1617, la població local essent, llavors i encara ara, ortodoxa.
Història
Entre 1932-1937, una ortografia basada en el llatí per la llengua Ingriana existia. S'ensenya a les escoles de la Península Soikino i l'àrea al voltant de la boca del riu Luga.[1] Diversos textos van ser publicats, l'any 1936, fins i tot una gramàtica de la llengua. No obstant això, el 1937 es va abolir la llengua escrita dels ingrians, i es va començar les repressions en massa dels camperols.[1]
Alfabet
A a | Ä ä | B b | V v | G g | D d | E e | Ƶ ƶ |
Z z | I i | J j | K k | L l | M m | N n | O o |
Ö ö | P p | R r | S s | T t | U u | F f | H h |
C c | Ç ç | Ş ş | Ь ь |
Gramàtica
De la mateixa manera que altres llengües uralianes, l'ingrià és una llengua extremadament aglutinant
Referències
Bibliografia
- Paul Ariste 1981. Keelekontaktid. Tallinn: Valgus. [pt. 2.6. Kolme läänemere keele hääbumine lk. 76 – 82] (estonià)
Enllaços externs
![](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/e/e3/Incubator-logo.svg/32px-Incubator-logo.svg.png)
- V.Cherniavskij "Izoran keeli (Ittseopastaja)/Ижорский язык (Самоучитель) (Ingrian Self-Study Book")"(en rus).
- Conjugació del verb Ingrià Arxivat 2018-08-04 a Wayback Machine.