Els hesperocionins (Hesperocyoninae) són una subfamília extinta de mamífers carnívors de la família dels cànids que visqueren a Nord-amèrica entre l'Eocè mitjà i el Miocè mitjà. Se n'han trobat restes fòssils al Canadà i els Estats Units.[1] La majoria eren cànids petits amb un aspecte com de guineu. L'anatomia de l'esquelet, a mig camí entre els elements característics d'animals corredors com els cànids moderns i els caràcters típics dels «miàcids», amb els quals tenien una relació propera, fa pensar que eren parcialment arborícoles. Foren els primers cànids a aparèixer i experimentaren un període d'intensa radiació evolutiva durant l'Oligocè abans d'entrar en declivi i acabar desapareixent al Miocè.
Referències
Bibliografia
- Perrin, W. F.; Wursig, B.; Thewissen, J. G. M. Encyclopedia of Marine Mammals (en anglès). 2a edició. Academic Press, 2002. ISBN 0-12-551340-2.
- Prothero, D. R. The Princeton Field Guide to Prehistoric Mammals (en anglès). Princeton University Press, 2017. ISBN 978-0-691-15682-8.
- Rose, K. The Beginning of the Age of Mammals (en anglès). Johns Hopkins University Press, 2006. ISBN 0801884721.
Bases de dades taxonòmiques | EOL FW |
---|